Jak vypadalo bydlení za dob socialismu? Kuchyně i obývací pokoje spojovaly velké nedostatky, se kterými si lidé ve velké míře poradili sami
Takto se bydlelo v minulém režimu v panelových bytech. Spoustu problémů a nedostatků museli majitelé řešit za pochodu a svépomocí.
![bydleni](https://adbz.cz/wp-content/uploads/2024/01/bydleni-768x480.jpg)
Bydlení v panelových domech s sebou nese celou řadu výhod i nevýhod. Kromě toho, že je pro mnoho lidí tento způsob bydlení dostupnější, lze prostory v nich pronajímat mnohem snáze, než je tomu v případě rodinných domů. Velký boom s jejich výstavbou začal podle webu 21.Století v 60. a 80. letech 20. století. Jejich obliba nijak neupadá, avšak naštěstí došlo k jejich výrazné proměně, která se odráží na samotném vzhledu i celkovém konceptu bytu.
Řešení bytové krize
V minulosti měly tyto stavby pomoci s bytovou krizí. Spousta mladých lidí se chtěla od rodičů osamostatnit a žít si po svém. Z vesnic se navíc čím dál více lidí stahovalo do měst, kde měli větší pravděpodobnost získat dobře placenou práci. Reakcí na tyto celospolečenské změny byla výstavba panelových domů, umožňující oddělené soužití mnoha rodin na jednom místě.
Moderní byt plný nedostatků
Všechny byty, které v té době vznikaly, byly na svou dobu velmi moderní a pokrokové a kdekdo po takovém způsobu života toužil. Avšak pokoje byly velmi malé, úložného prostoru také jen poskrovnu a před sousedy kvůli tenkým stěnám nebylo možné nic utajit. Přesto měli jejich obyvatelé mnohem lepší přístup do obchodu, práce a děti do škol.
![socialistický obývák](https://adbz.cz/wp-content/uploads/2024/01/stary-obyvak-nabytek-rodina.jpg)
Dominantu tvořil robustní nábytek
I přes malou rozlohu místností se v každém obývacím pokoji našla obýváková stěna, která v sobě skrývala velké množství pokladů. Často v ní byla umístěná televize, vystavené knížky, sklenice, keramika nebo porcelán. Cena některých zachovalých historických kousků může být v dnešní době pěkně vysoká, jak jsme psali už dříve na adbz.
Nákup většího nábytku a bytového textilu se v té době často neobešel bez půjčky, na což si vzpomíná i naše čtenářka Julie P. z Loun: „Než si maminka s tatínkem mohli pořídit sedačku, museli dlouho šetřit. I když jsme žili skromně, vzali si na ni půjčku.“ Nedostatek zboží a malá nabídka pak zapříčinily, že téměř všechny byty vypadaly podobně. Podle internetového portálu ProŽeny byly dalším typickým znakem stěny zdobené válečkovým nátěrem nebo později tapety, které ještě před nedávnem zdobily i dům mojí babičky.